În fiecare zi luăm decizii.
Decizii de pe o zi pe alta.
Decizii care ne influențează soarta.
Cele mai multe trec neobservate.
Cu ce să mă îmbrac azi?
Ce să mănânc la prânz?
Ce traseu să aleg până la lucru?
Ar trebui să răspund la acel sms?
Ar fi greșit dacă nu mă implic?
Atunci apar celălalte decizii,
cele care te pot schimba
poate chiar pentru totdeauna.
Nu, nu.
Nu trebuie. Nu trebuie să te întorci.
Cui îi pasă? Adică este bine.
Probabil va fi bine, nu? Probabil.
La dracu! Vreau să spun, cui dracului îi pasă?
Nici măcar nu o cunosc. La dracu! La dracu!
Hei!
La dracu.
Rahat.
Haide, nenorocito, varsă.
Haide, haide.
Haide.
Așa.
Scârbos.
Lasă-mă jos. Cine ești?
Ne poți omorî pe amândoi, mai târziu. Eu sunt Harry.
Ești o mare pacoste.
Cu plăcere.
Ei bine, e în întregime.
Nu-i așa? Nu putea fi mai rău.
Nu sunt un tip oribil.
Doar că nu iau întotdeauna cele mai bune decizii.
Despărțirea
La naiba.
Ce faci? Te-am tot sunat.
Ea este Lana.
Ne întâlnim de trei luni.
Poate patru.
Ar putea fi două.
Televizorul era dat tare.
Intră.
Trebuia să lua cina în seara asta.
Mi-ai dat întâlnire. Ai uitat?
Nu.
Dormeai?
Nu.
Ești beat?
Nu.
Drogat?
Nu.
Poate.
Când ai luat peștele?
- Ieri. - De ce?
Nu știu. E mișto. Ce-i cu interogatoriul ăsta?
Paul McCartney avea un cântec,
"Ieri, toate necazurile mele păreau atât de departe."
Dar ca să fiu sincer, ieri a fost de rahat.
Cu excepția luării peștelui.
Bine ați venit la biroul meu.
Eu jefuiesc case pentru a trăi.
Nu este cea mai bună carieră,
dar plătește chiria.
Tipul cu pălăria verde? E vărul meu Chris.
Partenerul meu de jaf.
2-2-2-5.
2-2-2-5, 2-2-2-5.
2-2-2-5, 2-2-2.
2-2-2-5.
Veniți, doamna mea?
Da, sunt nebun.
La dracu!
Altceva?
- Nu. Am luat tot. - Bine.
De ce o faci?
Fac ce?
Urinezi în fiecare casă pe care o jefuim.
De ce?
Îmi marchez teritoriul.
De ce nu te răhățești?
E dezgustător.
- Ce faci? - Îl hrănesc.
Oprește-te. Nu mănâncă asta.
De ce, nu?
Pentru că sunt carnivori.
Trebuie hrănit cu ceva cu un conținut mare de proteine.
Cum ar fi granulele vitaminizate sau viermi.
Ești expert și în pești acuma?
Nu. Este doar cultură generală.
Bine.
Vreau să vorbesc cu tine despre ceva.
Ce e?
Mă gândesc de mult timp și...
Am o slujbă.
În ce zonă?
Nu pentru a jefui.
E o slujbă adevărată.
Îl știi pe prietenul mătușii, Estera?
Da. Mi-am pierdut virginitatea cu ea.
E ciudat.
Oricum, mi-a găsit o slujbă temporară la acea firmă
ca distribuitor de hârtie.
M-am gândit că ar fi o bună ocazie pentru mine.
Da, cât timp nu ne strică planurile.
Omule.
Nu vrei să pricepi.
Voi avea o slujbă adevărată.
Așa că nu mai trebuie să jefuiesc.
Voi avea 28 de ani,
și nu pot să sparg case
și să fur lucruri tot restul vieții mele.
Nu vreau să fiu un bătrân ratat care jefuiește familii.
Dacă vreau să am și eu o familie, într-o zi?
Nu te mint. Vorbești ca un nebun.
Ar trebui să dormi puțin.
Hei, am o lovitură bună vineri în WeHo.
Va fi distractiv.
M-ai auzit?
Da, omule, te-am auzit.
Bine.
Dar o să fie pentru ultima dată. Harry.
Ultima dată, ce?
Când jefuiesc.
De ce nu iei nimic în serios din ce zic?
Poți să nu mai țipi la mine?
Noapte bună.
Hei, îți dau mesaj vineri dimineața!
Proteină.
Bine, poate că nu trebuia să fi furat peștele copilului.
Grozav. Exact ce am nevoie. Un lucru în plus de care să am grijă.
Cum a fost la muncă?
Ca de obicei.
- Chris pare că vrea să renunțe. - Cum?
Da.
Pentru o slujbă temporară.
- Bravo lui. - Bravo lui?
De ce, bravo lui?
Nimic.
Mă bucur pentru el.
Poate că ar trebui să te gândești și tu la fel.
Să mă gândesc, la ce?
Nu știu, să renunți, să-ți iei o slujbă adevărată.
Să nu mai trebuiască să trăiești cu frica arestării.
Îmi place ce fac. Sunt bun la asta.
- Îmi place. - Bine.
Știi, nu mă face o persoană inferioară
alteia care lucrează la birou.
Mă simt bine.
Nu mă plictisesc.
Deci cum te descurci la serviciu?
Chiar vrei să știi?
Dacă întreb, da.
Tipii se mută sau ceva?
Nu credeam că mă asculți.
Sunt un bun ascultător.
Îmi place. Este puțin mai departe de casă,
fac 10 minute în plus că să ajung.
Când e aglomerat poate dura cam jumătate de oră,
dar, da.
E minunat.
Cred că amândoi știm că această relație s-a încheiat,
dar nici unul dintre noi e decis
să facă ceva în legătură cu asta.
Harry, n-o scoate!
N-o scoate! Nu te opri!
Nu te opri!
Vrei să fumezi niște iarbă?
Nu. Vorbești prea mult când fumezi.
- Harry, mă iubești? - Ce?
- Ce fel de întrebare e asta? - Mă iubești?
Să ne culcăm. Vorbești prostii.
- Ce faci? - Plec.
Bine.
- Asta e? - Ce?
Îți spun că plec și nu încerci să mă oprești
sau să mă întrebi unde merg?
Unde te duci?
Nu-mi vine să cred cât m-am spetit să fac relația să meargă.
Ești prost, imatur și egoist
și nu mai pot continua.
Asta este?
Da, Harry, asta este!
Te părăsesc.
Dacă asta vrei.
Ei bine, cred că a luat ea decizia.
Puteam să alerg după ea.
Arată bine.
De la ce sunt zgârieturile alea?
Acestea?
- De la câinele meu. - Ai un câine?
Da, da, e feroce.
Da, doarme.
Bine, îl iau.
Ia-o pe aici. Haide.
Hei, ce fel de câine ai?
Acestea sunt zgârieturi foarte adânci.
E cocker spaniel.
Și eu am un câine. Este un terrier din West Highland.
Sunt foarte drăguți.
De fapt, e foarte blând cu câinii agresivi.
Dacă ai un câine agresiv,
i-am putea scoate la plimbare. Mulțumesc.
Putem să-i scoatem la plimbare în parc, cândva...
Bine, frate, vorbim mai târziu.
Ai luat banii de la ultimul?
- Ce? - De la ultima lovitură.
Ai vândut totul?
Da. Ce întrebare este asta?
Doar întrebam, omule. Vreau să termin, după ziua de azi.
Crezi că nu te voi plăti?
Nu am spus asta.
Nu vreau să-i trebuiască să-i cer mai târziu.
Este ciudat.
Pentru cineva căruia i s-a trezit conștiința,
ești tare flămând după bani.
Îți vei primi banii, bine?
Mă ajuți astăzi
și apoi vei putea pleca la adevăratul loc de muncă
și vei putea turna o grămadă de copii
sau ce vrei să faci.
N-am văzut pe nimeni atât de doritor
să lucreze la birou.
Nu mai dormi, omule.
Nu dorm. Doar îmi odihnesc ochii.
Hei.
Uite.
Prea ușor.
Trebuie să fie greu să alegi cu ce mașină vrei să mergi.
Dragă, să luăm mașina sport.
Să luăm decapotabila.
Să luăm mașina decapotabilă sport.
Va fi un weekend frumos.
Tipul ăsta e cu siguranță bogat.
Da.
Să mergem.
Așteaptă. Acești oameni mereu uită ceva.
Omule, hai să mergem. Vreau să termin cu chestia asta.
- Am spus să aștepți. - Vreau să termin!
Așteaptă.
Vezi? Ce spuneam?
20 de dolari că a venit pentru încărcătorul de telefon.
- La dracu. - Așa este.
- Îmi datorezi 20 de dolari. - Du-te dracu.
Haide.
Luxos.
Ce dracu faci?
Intru în spiritul Crăciunului.
- Harry! - Ce?
Ce faci omule? Haide.
Chris, privește în jur.
Asta e viața, omule. Și asta e problema ta.
Întotdeauna pierzi esențialul, căutând ceva mai bun.
Zi-mi că asta nu e mai bun
decât apartamentul tău de rahat.
Greșesc?
Da!
Nu în legătură cu asta.
Hai să mergem dracului.
Nu! Nu vreau! Haide!
Da, doamnă.
Ia electronicele.
Merg sus să verific dormitoarele.
Ce naiba?
Hei! Ce naiba se întâmplă?
Măi, măi, măi.
Te-am prins, nenorocitule.
Fiu de târfă. Harry!
- Harry! - Harry?
S-a întors!
Haide.
Hei, maimuțoiule!
Nu-i așa?
Harry! Prinde-l
Harry, coboară!
La dracu.
Harry, pleacă!
Harry, Harry, Harry!
Dă-te dracu de pe mine!
Dă-te dracu jos!
Cheile, cheile, cheile! Dă-mi cheile!
Nenorociților.
Doamne! Îți vine să crezi?
Adică, n-am văzut niciodată să vină înapoi de două ori.
Care erau șansele să se întâmple?
- Crezi că e amuzant? - Ce?
Nu! Adrenalina mea a ieșit prin acoperiș!
Vreau să spun, am lovit un tip cu un bidon de apă!
E o nebunie.
Aproape că ne-a omorât, Harry.
- Ce? - Tipul a vrut să mă ucidă.
Nu vroia să te omoare.
Ba vroia! Ai înnebunit?
De asta nu mai vreau să mai fur.
Hei, liniștește-te! Suntem teferi, nu?
- Suntem în siguranță. - Plec.
- Așteaptă. - Ce e, Harry?
Am o lovitură la lacul Toluca, mâine.
Glumești, nu?
- Asta e o glumă? - Așteaptă!
E o mină de aur, jur pe Dumnezeu.
Nu!
Am terminat!
Bine, ți-am spus, omule.
Nu vreau să-mi risc viața
pentru bijuterii și laptopuri învechite.
Așteaptă. Nu vrei să ai bani gheață?
Nu! Îi poți păstra.
- Așteaptă! - Ce?
Vii duminica la bunica?
Da, voi fi acolo.
Dacă închizi ușa, nu te mai întorci.
Se zice că nimic nu iese dacă nu te chinui puțin.
Cred că e exagerat.
- Dacă ar fi să aleg... - Se va întoarce.
Aș vrea să fie ușor în fiecare zi.
Hei, sunt Chris.
Lăsa un mesaj
sau trimite-mi un sms ca unei persoane obișnuite.
Hei, unde ești? Treaba e la prânz.
Îți trimit adresa.
Poate te voi ierta pentru toate rahaturile pe care le-ai spus.
La semnalul sonor, înregistrați mesajul.
Chris, ce naiba?
Este amiază. De fapt, e trecut de amiază.
Încep să cred că ai vorbit serios
despre toate rahaturile de ieri.
Poate că ești pe drum. Te mai aștept puțin.
La semnalul sonor, înregistrați mesajul.
Chris, ai ratat-o.
Chiar ai ratat-o.
Nici să nu te gândești să mai apari.
8-7-8-9, 8-7-8-9.
Dacă găsesc un miliard de dolari într-o servietă,
nu-l împart cu tine.
Nu-ți dau chiar dacă suntem rude.
Știi ce? Știi ce?
- Pentru a-ți asculta mesajele... - Du-te dracu!
Rahat.
La dracu! Doamne!
- La dracu. - Hei.
Ești bine?
Știi că te jefuiesc.
De fapt, ți-am furat toate rahaturile.
Da, e grozav.
Poți să închizi ușa când ieși?
Ce faci?
Aștept.
Încerci să te sinucizi?
Dar, astea sunt antibiotice.
Cu astea n-o să reușești.
Ce porcărie.
Hidrocodonă. Cu astea ar putea să meargă.
Mulțumesc.
Poți să închizi ușa când ieși?
Ușa!
Cățea nebună.
Deci, iată-mă din nou.
Momentul deciziei.
Salvez viața cuiva,
sau merg acasă și mănânc pop-corn în fața noului meu televizor.
Cred că știți ce voi alege.
La dracu! La dracu!
Hei!
Haide.
Ai reușit.
Ce scârbos.
Ar trebui să rămân sau să plec?
Dacă plec, vor apărea necazuri.
Dacă rămân, se vor dubla.
Îmi place melodia aceea.
Cred că voi rămâne.
Neața, somnoroaso.
La dracu, se învârte casa cu mine.
Ți-aș da niște calmante,
dar cred că le-ai înghițit pe toate.
Ce mai faci aici?
Vrei să fii sigur că îmi împrăștii creieri?
Nu ai face asta.
De ce?
Ei bine, femeile nu fac asta în general.
Voi vă tăiați venele, sau luați somnifere,
ca să fiți frumoase când veți muri.
Bărbații, își împrăștie creierii și se spânzură.
- S-a făcut un studiu. - Fascinant.
M-ai îmbrăcat?
Da.
M-am simțit ciudat, privind țâțele unei fete pe jumătate moarte.
Doamne.
Mă urmărești peste tot?
De ce nu chemi poliția și să pleci?
Vroiam să fac asta,
dar ai spus că mă denunți dacă îi sun.
- Am zis? - Da.
Și care este planul tău, atunci?
Nu mă poți dădăci pentru totdeauna.
Spui de parcă aș avea un plan.
De ce vrei să te omori?
- Glumești? - Nu contează.
Crezi că o să mă confesez ție?
Am zis, nu contează.
La semnalul sonor, înregistrați mesajul.
- Ce este? - Nimic.
Vrei să îl pornesc?
Nu.
Vrei să te uiți la un ecran stins?
- Doamne. - Îți este foame?
Adică, ai nevoie să mănânci?
Nu știu ce se face după ce aproape ai murit.
- Nu ar trebui să mănânci? - Nu știu.
Știi ce? Hai să căutăm mâncare.
Bine.
Ce cuvânt trebuie să caut?
Este bine să mănânci după ce ești aproape să mori?
Nu trebuie să mâncați nimic.
Sunt doar aici pentru a vă servi.
Ar trebui să caut la mâncare și la supradoză?
Așa voi face.
Ce ar trebui să mănânci
după ce ai luat o supradoză de analgezice?
Ar trebui să mergeți la spital.
Dumnezeule, voi mânca. Nu mai vorbiți, amândoi!
- Paste? - Nu-mi pasă.
- Ouă? - Mi-e indiferent.
Jumate de sandviș?
Să alegem ouă.
Mic dejun la cină.
Unde ai tăvile?
Ești de mare ajutor.
Gata.
Cred că prietenul tău gătea de cele mai multe ori.
Ce?
Tipul care locuiește aici, nu este prietenul tău?
Vreau să spun, după toată îmbrăcămintea din dulap.
Da, nu mai suntem împreună.
Într-adevăr?
A fost rapid.
Ce a fost rapid?
L-am văzut aici acum câteva zile.
Nu aleg locurile la întâmplare. Le vizez întâi.
Mă asigur că proprietarii nu au arme sau câini.
Nu vreau să mă omor.
Cât de atent ești.
Vreau să spun, tipul ăla?
Conduce un Prius și bea legume pasate la micul dejun.
În mod cert nu are o armă, așa-i?
Așa e.
Unde ții cuțitele și furculițele?
Nu știu.
Din nou, nici un ajutor.
Așa?
Așa ce?
Când s-a întâmplat?
Isuse Cristoase, tipule.
Pui mai multe întrebări decât terapeutul meu.
Ai un terapeut? Ar trebui să-ți iei banii înapoi.
S-a întâmplat azi dimineață.
Rahat.
Da, eram logodiți.
Dublu rahat. Îmi pare rău.
Ai pus toată solnița.
Ce?
Mereu pui atât de multă sare?
Da. Sarea da gust mâncării.
Nu e bine pentru tine.
De ce? Este produs natural. Vine din pământ.
De ce nu ar fi bun pentru tine?
Pur și simplu, nu e.
Pentru cineva care a încercat să se sinucidă cu câteva ore în urmă,
acum ești îngrijorată de aportul de sodiu.
Cine ar vrea să se sinucidă când există sare și unt?
Adică, astea două sunt motive pentru a trăi.
Ești o enigmă.
La semnalul sonor, înregistrați mesajul.
Îți bați joc de mine?
Răspunde la telefon, Peter!
Fii bărbat și răspunde la telefonul ăla nenorocit!
Boule.
Doamne.
Ești bine?
Vrei să te droghezi?
Da, te rog.
Vreau să spun...
că tipul crede că va fi fericit
cu o slujbă temporară.
Da, al dracului de corect.
Vreau să spun, cine e vreodată fericit cu o slujbă temporară?
Nimeni.
Cine e vreodată fericit vreodată?
Nu are sens pentru mine.
E foarte învățat.
Știe nimic despre nimic, știi?
Chiar știe despre pești.
Adică, nu doar pești.
Știe despre tot.
Ce?
Pește.
- "Peștele" este deja plural. - Peștii.
"Pești", nu cred că este un cuvânt.
Ești foarte luat.
Ce? Doar puțin.
Ești într-adevăr foarte luat.
Este în regulă. Nu te simți ciudat.
Și eu sunt luată. Auto-medicamentația este cheia.
Am o întrebare.
De ce în cadă?
Ce?
De ce să te sinucizi în cadă?
M-am gândit că dacă pastilele nu-și fac efectul,
poate mă înec.
Aveai o piscină chiar aici.
Nu m-am gândit la asta.
Greșeala mea.
Pescarilor.
Pescarii.
Pescarilor.
"Fa-ea-sess".
- Este corect? - Nu, nu este corect.
Adică, nu aș zice că aveam o relație groaznică cu ea,
dar cu siguranță nu era ceva sănătos,
și ea e mama mea, și o iubesc,
dar câteodată vreau să o arunc din casă.
Doamne, amin.
Oamenii te fac să te simți prost,
spun, e mama ta, ți-a dat viață,
chiar dacă am 30 de ani,
nu mi-am dat seama că m-a născut
și trebuie să fiu veșnic recunoscător pentru asta.
Doamne. Nu pot...
Nu pot să urinez în prezența ta.
- De ce? - Pentru că eu sunt timidă când urinez
și sunt speriată.
Mă sperii chiar acum.
Ei bine, nici mie nu-mi place,
dar amândoi știm că nu te pot lăsa singură.
Poți să faci ca apa care curge?
Apa care curge? Da.
- Mă duc să deschid robinetul. - Nu, imită sunetul.
Imită sunetul.
Da.
E bine, mulțumesc.
Despre ce vorbeam?
Nu știu. Ceva despre mama ta.
Cum că ți-ai dat naștere?
Nu.
De ce fată cea mai mică
rămâne mereu în viață, în aceste filme?
- Cum adică? - Întotdeauna este o fată slabă
care este dezlânată, dar nu e chiar dezlânată,
ca ziua a doua a lui Coachella dezlânată,
și tipul rău, întotdeauna zice:
"Nu pot să prind gleznele tale mici cu mâinile uriașe".
Ca și cum gleznele ei sunt acoperite cu grăsime sau ceva asemănător.
Da, ai dreptate.
Ca fata asta. Privește! Vino aici.
Uite, o prinde.
Ea zice, "Dă-mi drumul!"
Ea scapă.
Ce rahat. E atât de adevărat.
Glezne uleioase.
E enervant.
Și ofensator pentru oricine.
Îi dai mesaj?
Da?
Nu te privește.
Nu-i da.
Doamne, nu știu de ce crezi că te voi asculta.
Mi-am închipuit că dacă spun prostii,
poate ceva se prinde.
Pe bune, ce cauți aici?
Ce?
Mă voi omorî, Harry.
O fac, fie în seara asta, fie mâine,
sau în ziua următoare, se va întâmpla.
Și poți să-mi faci ce vrei,
să mă urmărești ca un șoim,
dar nu va schimba nimic.
Nu vreau să fii aici. De ce nu înțelegi asta?
- Nu este adevărat. - Este adevărat!
Și este egoist din partea ta că nu mă lași să mor.
Cred că sunt un egoist, atunci.
Doamne.
Nu mă mai urmări!
Nu înțeleg de ce vrea cineva să moară.
Știi ce? Nu trebuie tu să înțelegi.
Rahat.
Nu știu de ce îți pasă atât de mult.
Nici măcar nu mă cunoști.
Știu. Adică, nici eu nu știu.
Uite, o să fac, bine?
Și nu poți să faci sau să spui nimic
care va opri să se întâmple.
Încetează să mă mai încurci.
- Cred că... - Te rog, oprește-te!
Te rog.
Bine, dacă asta vrei.
Este ceea ce vreau.
Cu o condiție.
Trebuie și iei o ultimă masă.
- Ce? - O ultimă masă.
La restaurant sau acasă.
Stai, tu ești deja acasă.
Chiar și deținuții au dreptul la o ultimă masă.
Ai nevoie de una.
Doamne, care e treaba ta cu mâncarea?
Tipule, ești obsedat sau ce?
Sunt sigur că ești singurul om
căruia nu-i place să mănânce.
Voi găti pentru tine
și dacă tot vrei să te omori după, o să plec.
Ne-am înțeles?
E ca și cum m-ai cere o întâlnire într-un mod foarte ciudat.
- Ce? - Nu știu.
Să-mi pregătești cină și alte lucruri.
- E un fel de... - Nu, e așa cum ai spus.
- Plăcerea de a mânca. - Bine.
Haide.
Tot ce trebuie să fac este să mănânc. Aia este?
- Asta este. - Și apoi vei pleca
și mă vei lăsa să mor în liniște.
Da.
Dumnezeule, bine.
Dar fă o super nebunie.
Mușchi file e destul de nebunesc pentru tine?
Da. Peter era vegetarian,
așa că mult noroc să găsești mușchi în această casă.
Mi-am imaginat.
Haide, am o idee.
- Nu. - Haide.
- Doamne.
- Nu. - De ce? Dacă tot mori,
îți voi face o favoare, nu?
- Mergi prea repede. - Cu plăcere.
De cât ori trebuie să hrănești un pește?
E un pește din ocean?
- Nu, e un pește de companie. - Nu știu.
Cred că oamenii le dau să mănânce în fiecare zi.
Într-adevăr?
Așa cred. Nu știu.
Daisy?
Dumnezeule! Mi-am imaginat că ești tu!
Anna, hei, da.
Ce mai faci? Ești bine?
- Da, sunt bine. - Îți amintești de Michael?
- Mă bucur să te văd. - Da.
Mă bucur să te văd.
Este noul tău iubit?
Dumnezeule, nu. Nu, el e Harry.
Mi-a spart casa,
iar acum se pare că m-a răpit.
Dragă, întotdeauna ai fost amuzantă.
Ce faci totuși? Ești bine?
- Da, sunt bine. - Da? Ești sigură?
Da!
Ar trebui să ne vedem la o cafea.
Bine? Ai același număr de telefon?
- Trebuie să mergem. Da. - Îți voi da mesaj.
Îmi pare rău pentru tine și Peter.
Ești bine?
- Mă întrebi de prea multe ori. - Da?
Da. Este o întrebare prostească.
Știu.
Ești un laș nenorocit, Peter! Te urăsc!
Doamne, te urăsc!
Nu te mai gândi să mă suni, bine?
Îmi pare rău, bine? Eram supărată.
Chiar trebuie să vorbim, așa că te rog să mă suni.
Te rog.
Nu.
Nu am spus nimic.
Cina e la șapte.
Asta vei purta?
Ce este în neregulă?
Nimic.
E ceva în neregulă cum sunt îmbrăcată?
Nu, deloc.
Mă gândeam că vrei să arăți mai bine când vei muri.
Și trebuie să îmi schimb garderoba?
Poți face ce dorești.
Nu este ultima mea masă, este a ta.
Uite ce-a adus pisica.
Am primit mesajele tale.
Îmi pare rău, omule.
Nu am vrut ca acest lucru să se termine așa ciudat.
Îmi pare rău.
Nu te pot auzi.
Sunt prea ocupat, în jurul meu
zboară grămezi de sute de dolari.
E bine. Mă bucur să aud.
Ce este muzica asta? Ai o petrecere?
Ce? Nu, mă antrenez.
Asta e plictisitor.
Trebuie să îmi vină singurul costum pe care îl am.
Restul le-ai luat tu.
Deci, înțeleg că nu vrei să te întorci.
Nu, omule.
Nu mă întorc. Îmi pare rău.
E înmormântarea ta.
Hei, ascultă.
Mulțumesc pentru tot, Har.
A fost foarte distractiv.
Da. Da, a fost bine.
Și te voi vedea tot timpul.
Nu e ca atunci când fugeam de oamenii
care încercau să mă omoare.
Da.
Păi, omule, distrează-te la acea slujbă a ta
sau orice ar fi.
Încearcă să nu mori de plictiseală.
- Voi încerca. - Bine.
Ascultă, trebuie să fug.
Bine.
Te voi vedea la bunica, nu?
Da omule. Ne vedem, atunci.
- Pa, amice. - La revedere.
Să nu râzi, bine?
Arăt caraghios.
- Nu. - Ba, da.
Arăt ca una din fetele din filme care sunt
demne de milă.
Nu, arăți...
Arăți grozav.
E nebunesc.
Vroiai o nebunie, nebunie va fi.
Te rog.
Mulțumesc.
Ce?
Nimic. Seamănă foarte mult cu o întâlnire.
Și ce dacă e așa?
Frumos costum.
Chestia asta veche.
L-ai găsit atârnând prin apropriere?
Exact așa l-am găsit.
- Pentru tine. - Pentru mine?
Da, e noaptea ta.
Te rog, să nu toastăm pentru mine.
Atunci pentru ce vrei să toastăm?
Orice altceva.
Pentru mine.
Doamne, asta e și mai rău.
Bine, pentru tine.
Harry, și cum te mai cheamă, că nu știu.
Să vedem.
Mult noroc.
- Doamne. - E bun, nu?
E atât de bun.
O să-ți vând un mic secret.
E de la sare. Mulțumesc.
Revoluționar.
Deci,
ce vei face după ce vei muri?
Ce vrei să spui?
Care va fi prima ta oprire?
După ce mor?
Da.
Adică în viața de apoi?
Desigur.
Chiar crezi în chestiile astea?
- Ce, în Dumnezeu? - Da.
Așa cred. Tu nu crezi?
Nu.
Atunci care ar fi rostul tuturor acestor lucruri?
Știam că o să întrebi asta.
Bine?
Întrebarea nu are logică.
De ce?
Întrebarea ar trebui să fie: "Cum am ajuns să existăm?"
Sau "Ce putem facem cât suntem aici?"
A întreba de ce suntem aici, este o idioțenie.
- Nu există niciun motiv. - Fără motiv?
Nu. Oamenii își petrec întreaga viață întrebându-se,
"De ce suntem aici?"
când în realitate sunt doar niște maimuțe
alergând pe o stâncă,
încercând să facă sex, fără să fie înșelate.
Deci nu crezi că se întâmplă ceva, după ce mori?
Nu, se întâmplă.
Dar pur și simplu nu mă afectează.
Cu o astfel de atitudine,
știu de ce nu vrei să rămâi în viață.
Hilar.
Dacă ești atee, de ce vrei să mori?
Care este diferența?
Majoritatea oamenilor obțin ceva după toate astea.
În ceea ce te privește, asta e tot.
De ce ai vrea să renunți la singurul lucru pe care îl vei avea vreodată?
Nu cred că e așa grozav.
Îmi vei spune de ce?
Ce să-ți spun?
De ce vrei s-o faci.
De ce vrei să știi așa mult?
Nu știu.
Cred că vreau și atât.
Nu știu cum să-ți explic.
Încearcă.
Bine.
Știi, sunt acele momente în viață
pe care ți le vei aminti întotdeauna pentru că ai fost atât de fericit
și nu ai cum să le uiți, chiar dacă vrei?
Da.
N-am avut niciodată unul din astea.
N-am simțit niciodată asta.
Dar când erai copil?
Adică, am zâmbit.
Am avut experiențe. Arătam fericită.
Dar... nimic în interior.
Așteaptă.
Când eram copil, mă întristam dacă,
mama mea nu punea un disc și nu îmi cerea să dansez cu ea.
Îmi dai voie?
Cum se numește cântecul? Îmi place.
Nu știu. E discul tău.
Cum te simți acum?
Acum?
Tot atât de inutilă?
Mă simt
mai puțin.
Mai puțin inutilă, e bine.
Nu! Nu!
O să te arunc în piscină.
Te arunc.
Oprește-te!
Ticălosule!
Știam eu.
Instinctele nu mă înșelau.
Nu, nu din nou.
Ai auzit asta?
Ce?
Domnilor ofițeri.
Domnule, am primit o reclamație de gălăgie
de la unii din vecinii tăi.
Țipete, muzică tare.
Da, eu...
Domnule, totul este bine?
Da, totul...
De asemenea, am observat vopsea pe senzorul de pe poartă.
Se pare că a fost forțată pentru a se deschide.
Voiam s-o repar.
Este cineva acolo cu tine?
Da, e cineva.
Dragă, totul e bine?
Doamnă, am primit o reclamație de gălăgie.
Doamne. Îmi pare foarte rău.
Este aniversarea noastră de un an.
Ne-am lăsat duși puțin de vin și muzică.
Promit că nu mai facem gălăgie.
Știu că vă faceți datoria,
și chiar apreciem. Într-adevăr, apreciem
că ați venit să ne spuneți.
Știți...
unii din vecinii de aici sunt puțin neînțelegători,
așa că vă mulțumim că ne înțelegeți.
- Știu, știu. - Da.
- Mulțumesc băieți. - Mulțumesc.
Și vă urez serviciu ușor.
- În regulă. - În regulă.
Aniversare fericită, băieți.
Mulțumim.
Doamne! Le-ai văzut fețele?
Am paralizat.
De ce ai făcut asta?
Știi că asta nu schimbă nimic, nu-i așa?
Așa?
Nu.
Cred că te înșeli.
- Harry... - Da, da.
Cred că faci o greșeală.
Cred că ai putea fi fericită.
Iisuse Cristoase!
Mi-ai spus că tot ce trebuie să fac, e să iau cina cu tine!
Ai spus că atâta trebuie să fac!
Ei bine, m-am răzgândit.
- Te-ai răzgândit? - Da!
- Nu funcționează așa! - De ce, nu?
Pentru că e viața mea, Harry!
Și eu decid dacă vreau să fac parte din ea sau nu!
Ei bine, nu cred că vrei să faci asta!
Ei bine, nu mă cunoști deloc!
Peter!
Nu, îmi pare rău. Te rog, nu țipa.
Stai, așa. Mă duc afară. Stai, așa.
Așteaptă!
Ce faci?
De ce pleci?
Doar pentru că vrei să te omori
nu înseamnă că trebuie să sări în fața mașinii altcuiva.
Nu vreau să te am pe conștiință tot restul vieții.
Ei bine, unde te duci?
Unde mă duc?
Plec, Daisy.
Fac ceea ce mi-ai cerut să fac.
Dar de ce? Nu înțeleg.
Ești chiar atât de nebună? Tu mi-ai cerut să plec.
Ce, vrei să rămân?
Nu! Nu!
Ce naiba vrei?
Doamne, ești un nenorocit.
Vroiam să mor! Asta am vrut!
Nu te mai opresc, nu-i așa?
La dracu, Harry!
Da, noroc! Sper să te taie la morgă!
Pleacă! Pleacă!
Du-te dracului!
Rahat!
Idiotule.
De aceea nu te trebuie să ajuți oamenii.
La dracu. Nu am nevoie de prostia asta în viața mea.
Nu am nevoie de ea. Nu am nevoie de vărul meu.
Nu am nevoie de nimeni.
Sunt un călător singuratic.
Nu-mi pasă.
Cui îi pasă?
Nu e treaba mea.
La dracu. La dracu!
Rahat! Nu o face. Nu o face, Daisy.
La dracu, dracu!
Rahat!
Daisy!
Daisy
Daisy.
La dracu.
Daisy.
La dracu.
Daisy Haide.
Daisy Haide, Daisy.
La dracu!
Hei, Daisy!
Haide.
Cum spuneam... La naiba!
...unele decizii pot să-ți schimbe viața.
Daisy? Așa fată.
Haide, revino-ți.
Haide.
Daisy?
Ce naiba, omule?
De ce nu mă lași să mor?
Nu știu.
Mulțumesc.
De ce mă placi?
N-am idee.
Nu ți-a mai rămas nici un pic de judecată în cap.
Nici ție.
Tu ești cel care i-ai zis unei puicuțe suicidare,
un alt mod în care ar putea să se sinucidă.
Ei bine, atunci cred că amândoi n-avem judecată.
Unde te duci?
Te las să dormi.
De ce?
Pentru că părea că vrei să te culci.
Așteaptă.
Poți să rămâi?
Să rămân?
Aici?
Da.
Putem doar să dormim?
Da.
Harry.
Harry!
Nu pot dormi.
Ce vrei să faci?
Mai devreme ți-am zis că nu am fost niciodată fericită.
Am mințit. Am fost. Am fost fericită o singură dată.
Când eram copil, era o fată pe nume Shelby,
care obișnuia să fie hărțuită de două fete nemernice.
Într-o zi, ele țipau la ea
și o strigau pe nume, așa că m-am repezit la ele,
și le-am apucat pe amândouă de cozi
și le-am îndesat fața în nisip.
Și au fugit plângând la profesor.
Asta te-a făcut fericită?
- Da. - Asta e ca dracu.
Știu.
Shelby, ți-am mulțumit?
Nu chiar, nu.
În cele din urmă, m-a reclamat.
- Într-adevăr? - Da.
Nu ți s-a mișcat penisul?
La dracu cu Shelby.
Nenorocita de Shelby, avea dreptate.
De ce ești așa sigur că nu voi încerca din nou?
Ușa din spate era încuiată.
Ce?
Când m-am întors, ușa era încuiată,
îți doreai să te găsesc.
E ridicol.
Poate.
Ești sigur că vrei o fată nebună ca mine?
Nu, chiar.
Încă sunt supărată că m-ai salvat.
Știu.
O Doamne! La naiba!
Ia-le. Te rog, nu mă viola.
Ce naiba vorbești, doamnă?
Cine ești tu? Aceasta e casa mea.
Cum ai intrat aici?
- Peter. - Acesta e Peter?
Daisy? Ce faci aici?
Peter, îmi pare rău.
Hei, nu poți să vii aici.
Ți-am spus. Aș putea să cer să te aresteze.
Știu. Îmi pare rău. M-am speriat.
O să sun la poliție.
Bine, ce naiba se întâmplă?
Mai întâi cu mesajele vocale și...
Ce este asta?
Ți-a spus că locuiește aici?
Doamne. Asta e maxim!
Acesta este nou nivel de nebunie pentru tine!
Ăștia sunt pantalonii mei?
Nu mă atinge, Cynthia! Niciodată să nu mă atingi.
Dragă, cred că ai nevoie de ajutor.
- Înapoi. - Iubito, nu. E nebună.
Ce dracu? Ai răscolit prin cutia poștală?
- Nu pot să cred asta. - 911.
Vreau să raportez o pătrundere prin efracție.
Nimeni nu cheamă poliția, amice.
- Adresa este... - Închide, dracu.
Daisy, nu locuiești aici?
Am locuit odată.
Nu, asta a fost acum un an, psihopato.
Trebuie să fii închisă la ospiciu.
Și Peter i-a pus-o celei mai bune prietene ale mele,
și acum o vezi aici, gravidă și fericită
trăind o viața perfectă, împreună,
ca și cum nimic nu s-ar fi întâmplat.
- Ea? - Da.
Am spus că îmi pare rău.
Asta nu s-a întâmplat deloc, bine? Uite.
Tu și cu mine nu ne-am potrivit din cauza ta.
Înțelegi? Problemele tale mintale.
Asta nu are nimic de-a face cu Cynthia și cu mine.
Hei, omule, nu știu cine ești,
Dar orice tip merită să știe că această fată este nebună.
În regulă? Nu e bine, este periculoasă și...
Îți sugerez să fugi,
Fugi cât poți de repede de ea. Ai încredere în ce-ți spun!
Ai telefon fix?
Ce?
- Ai telefon fix? - Nu.
- Dați-mi telefoanele. - Nu.
Dați-mi mobilele!
- E în regulă, iubito. - Uite ce vom face.
Vom pleca,
soția ta este însărcinată,
și conduci un hibrid.
Hei!
Deci nu cred că vom avea probleme.
- Așteaptă. Vrei să spui ceva? - Ce?
Daisy, acești oameni ți-au distrus viața.
Vrei să le spui ceva?
E în regulă.
Cynthia...
Am avut încredere în tine. Erai cea mai bună prietenă al mea.
Ți-am spus fiecare detaliu din viața mea.
Te-am ajutat de fiecare dată când ai suferit.
Te-am ajutat să-ți scoți inelul din clitoris când s-a blocat.
Ți-am spus să n-o faci. A fost urât și prostesc.
Și, Peter, mi-ai frânt inima.
Mi-ai frânt-o într-un milion de bucăți,
și te urăsc pentru asta.
Mă uit la tine și mă simt bolnavă
gândindu-mă că am făcut sex cu tine.
Nu te iubesc.
Vă urăsc pe amândoi.
Știi ce? Du-te dracu!
Și la dracu cu casa ta proastă, bine?
Este plictisitoare și prost decorată.
Și la dracu cu copilul vostru.
Sper că va ieși retardat.
Nu cred că a vorbit serios în ultima parte.
Urăsc casa asta proastă.
Nimeni nu știe să cânte la pian!
Sincer, nu mă simt prea bine că te-am mințit,
așa că îmi pare rău.
Am intrat la ei în casă, așa că nu pot să comentez.
Mă întreb cine ar câștiga într-un concurs de cine e cel mai distrus.
Tu, de la depărtare.
Da, nu te contrazic.
Bine ai venit în locuința mea umilă.
Doamne.
Oamenii din acest oraș sunt niște animale.
Ți-e foame? Îți pregătesc micul dejun.
De ce încerci mereu să mă hrănești?
Voi pune sare în plus. O să-ți placă.
Cred, în cele din urmă,
viața este doar un cumul de alegeri pe care le faci,
și în fiecare zi ai ocazia să te decizi
cine vrei să fii.
Traducere: vidra31 & myxz team
Revizuire: muLineZu